Mikä neitiä naurattaa?
Mikä teitä vaivaa? Mikä?
- Hammassärky. - Hammassärky?
Vai teillä on hammassärkyjä?
- Mitä hauskaa siinä on? - Olette hauska, herra.
- Teidän kasvonne ovat likaiset. - Ei se oli likaa, vaan mutaa.
Haluaisitteko lämmintä vettä? Asun tässä lähellä.
Anteeksi kuinka, neiti?
Kysyin, jos haluaisitte peseytyä...
Minulla olisi lämmintä vettä.
Hyvä on, kiitos paljon.
- Näytänkö yhtään paremmalta? - Tämä lääke on yhtä tyhjän kanssa.
Teidän täytyy saada ajatuksenne pois kivusta.
Anteeksi, mutta vuokraemäntäni haluaa minun pitävän oven avoinna, -
- kun minulla on miesvieras. - Hyvä on.
- Teillä todellakin on hammassärkyjä? - Totisesti on!
- Miksette yrittäisi nauraa minulle taas? - Mitä?
- Olen edelleen melko hauska. - Tiedän, mutta ette halua minun nauravan teille.
En myöskään halua hampaanne särkevän. Katsokaa minua.
- Näettekö? - Mitä te teette?
Heilutan molempia korviani.
Siinähän se hymy on.
Vei kaksi vuotta maailman parhaassa poikakoulussa oppia tuo temppu.
Kaveri, joka opetti sen, on nykyään Venezuelan presidentti.
Juuri noin!
- Onko se kirahvi? - Ei, ei ole kirahvi.
- Varmasti on. - Mitä?
No sitten se on elefantti.
- Sen oli tarkoitus olla kukko. - Kukko!
Tiedätte kamalan paljon temppuja. Oletteko ammattitaikuri?
- En ole taikuri. - Laskin vain leikkiä. - Ettekö tosiaan tiedä, kuka olen?
Kerroitte nimenne, herra Kane, mutta olen kauhean tietämätön asioista, -
varmasti huomasitte. Olen varmasti kuullut nimenne miljoona kertaa.
Pidätte siis minusta, vaikka ette edes tiedä, kuka olen?
Kyllä. Olette ollut ihana.
En tiedä, mitä olisin tehnyt, jos en olisi tavannut teitä.
Minulla oli hammassärkyjä enkä tunne paljon ihmisiä.
Minä tunnen liikaa ihmisiä. Luulen, että olemme molemmat yksinäisiä.
Arvatkaa, mitä olin tekemässä ennen kuin pilasin parhaat pyhävaatteeni.
Eivät varmasti ole parhaat. Teillä on varmasti paljon vaatteita.
Laskin vain leikkiä.
Olin matkalla varastolle Länsi-Manhattanille -
aikeissa etsiä nuoruuttani.
Äitini kuoli kauan sitten. Hänen tavaransa vietiin siihen varastoon.
Niille ei ollut muuta paikkaa. Olin menossa katsomaan niitä tänään.
Jonkin sortin tunnepitoinen taival.
Pyöritän paria sanomalehteä. Mitä te teette?
- Minäkö? - Kuinka vanha sanoitte olevanne?
- En sanonut. - Jos olisitte, en olisi kysynyt. Kuinka vanha?
Melko vanha. 22 elokuussa.
- Kypsä ikä. Mitä teette työksenne? - Työskentelen Seligmaneilla.
Vastaan heidän nuoteistaan.
- Sitäkö haluatte tehdä? - En. Halusin kai laulajaksi.
- Tai en minä, vaan äitini halusi. - Miksette laula?
Äitini ajatteli aina... Hän puhui aina oopperasta. Ajatella.
Ääneni ei ollut sopiva siihen. Tiedättehän äidit.
Kyllä tiedän.
- Onko teillä pianoa? - Pianoako?
- Olohuoneessa on yksi. - Laulaisitteko minulle?
- Ette halua kuulla lauluani. - Haluanpas.
- Älkää väittäkö, että hammaskipu vaivaa. - En. Se on poissa.
Selvä.
Mennään olohuoneeseen.
Vain yksi mies voi lopettaa Jim Gettysin pahan vallan tässä osavaltiossa.
Puhun Charles Foster Kanesta. Taistelevasta liberaalista, -
työmiehen ystävästä, tämän osavaltion seuraavasta kuvernööristä, -
joka osallistui tähän kampanjaan vain yhdestä syystä!
Korostaakseen ja tuodakseen ilmi epärehellisyyden, -
Jim W. Gettysin poliittisen koneiston suoranaisen roistomaisuuden.
Se hallitsee nykyisin täysin tämän osavaltion valtiovaltaa!
En antanut kampanjalupauksia, -
koska muutamia viikkoja sitten minulla ei ollut toivoakaan tulla valituksi.
Nyt minulla on enemmän kuin pelkkää toivoa.
Jim Gettysillä ei ole toivoakaan.
Jokaisen koeäänestyksen -
ja riippumattoman kyselyn mukaan minut valitaan.
Nyt minulla on varaa antaa joitain lupauksia.
Työmies ja slummilapsi -
tietävät, että he voivat odottaa minun toimivan heidän parhaakseen.
Kunnolliset, tavalliset kansalaiset tietävät, -
että teen kaikkeni suojellakseni vähäosaisia, -
alipalkkaisia ja aliravittuja!
- Äiti, onko isä jo kuvernööri? - Ei vielä, Juniori.
Antaisin lupaukseni nyt, -
jos en olisi liian kiireinen niiden pitämisen kanssa.
Annan kuitenkin yhden lupauksen, -
ja Jim Gettys tietää, että pidän sen.
Ensimmäinen virkatoimeni tämän osavaltion kuvernöörinä -
on nimittää piirisyyttäjä, joka huolehtii syytteen nostamisesta, syyttämisestä -
ja tuomion langettamisesta Jim W. Gettysille!
Jos vaalit olisivat tänään, tulisit valituksi 100 000 äänellä.
- Gettys ei edes teeskentele. - Miten voit, poikani?
- Gettys on sairaana pelosta. - Jim Gettysin loppu lähestyy.
- Piditkö isukkisi puheesta? - Kuulin aitoon joka sanan.
- Hei, Emily. - Olkaa aloillanne. Mahtava puhe.
Hankkisitko meille taksin?
Lähetän Juniorin kotiin Oliverin kanssa.
Hyvää yötä, isä!
Näkemiin, poika.
Emily.
- Miksi lähetit hänet kotiin ja olet taksissa? - Haluan soittaa puhelun.
- Se voi odottaa. - Eikä voi.
- Mistä on kyse, Emily? - Ei ehkä mistään. Otan siitä selkoa.
- Minne olet menossa? - Läntisen kadun 74 numeroon 185.
Jos haluat, voit tulla mukaani.
Tulen mukaasi.
En tiennytkään, että sinulla on taipumusta melodraamaan, Emily.
Tulkaa peremmälle, herra Kane.
Charlie.
Hän pakotti minut kirjoittamaan vaimollesi sen kirjeen. En halunnut.
Hän on puhunut mitä kauheimpia...
Rouva Kane.
Kukaan tuskin esittelee meitä.
- Olen Jim Gettys. - Niin?
Pakotin neiti Alexanderin lähettämään teille sen viestin, rouva Kane.
- Aluksi hän ei halunnut, mutta teki sen. - Charlie, hän uhkasi...
Gettys, -
en taida odottaa valintaani asti. Taidan aloittaa taittamalla niskanne.
- Ehkä voitte tehdä niin, ehkä ette. - Charles.
Hänen niskansa taittaminen tuskin selittäisi tätä viestiä.
"Vakavat seuraukset herra Kanelle, teille ja pojallenne."
- Hän vain halusi rouvan tänne... - Mitä tämä viesti tarkoittaa?
Olen Susan Alexander. Tiedän, mitä ajattelette...
- Mitä tämä viesti tarkoittaa? - Hän ei tiedä.
- Hän lähetti sen uhkailtuani häntä. - Emily, tämä herrasmies...
En ole herrasmies!
Miehenne yrittää vitsailla kutsumalla minua siksi.
En edes tiedä, millainen herrasmies on.
Oma käsitykseni herrasmiehestä...
Jos omistaisin lehden enkä pitäisi jonkun poliitikon työtavoista, -
taistelisin häntä vastaan täysillä. En näyttäisi häntä vankipuvussa niin, että -
- hänen perheensä näkisi kuvan lehdessä. - Olette lahjuksenottaja...
Nyt puhumme teistä!
- Taistelen poliittisen urani lisäksi elämästäni. - Hän sanoi, että jos ette...
Niin sanoin! Annan hänelle paremman tilaisuuden kuin hän antoi minulle.
Jos miehenne ei lähde pois vuodeksi tai pariksi sairauden takia, -
maanantai aamuna kaikki osavaltion lehdet julkaisevat antamani jutun.
- Minkä jutun? - Miehestänne ja neiti Alexanderista.
- Siinä ei ole jutun juurta! - Hiljaa!
Meillä on otsikoissa huonoilta näyttäviä todisteita! Annanko ne teille?
Mieluusti vetäytyisin ilman jutun julkaisemista. Niin olisi parasta minulle.
- Niin olisi myös teille, rouva Kane. - Entä minä?
Nimeni loattaisiin. Kaikkialla...
Charles, sinulla ei näytä olevan vaihtoehtoja.
Sanoisin, että päätös on tehty puolestasi.
- Ette voi väittää äänestäjien... - Nyt minua kiinnostaa vain poikani.
- Charlie, jos he julkaisevat jutun... - Eivät he tee sitä.
Hyvää yötä, herra Gettys.
Tuletko, Charles?
En.
Jään tänne.
- Voin käydä tämän taiston yksin. - Charles.
Jos et kuuntele järkipuhetta, voi olla liian myöhäistä.
Liian myöhäistä? Mille?
Sinulle ja tälle rosvolle viedä minulta ihmisten suosio?
Sinulla on muita asioita mietittävänäsi. Pieni poikasi.
- Et halua hänen näkevän otsikoita. - Ainoa ihminen, joka tekemisistäni -
päättää, olen minä.
Päätit aikaa sitten, mitä aiot tehdä.
Teette itsestänne suuremman typeryksen kuin olisin uskonut.
- Minulla ei ole teille mitään sanottavaa. - Teidät on höyhennetty...
Ulos! Jos haluatte tavata minut, pyytäkää isännöitsijää jättämään viesti.
Ketä tahansa muuta kehottaisin ottamaan opikseen.
Te ette yhdestä kerrasta opi.
- Ja oppia saatte sitä enemmän. - Älkää huolehtiko minusta, Gettys.
Älkää huolehtiko minusta! Olen Charles Foster Kane!
En ole mikään kiero poliitikko, -
joka yrittää selvitä tekemistään rikoksista kuin koira veräjästä!
Gettys! Passitan teidät laulukuoroon!
Laulukuoroon, Gettys!
- Onko teillä auto, rouva Kane? - On.
- Hyvää yötä. - Hyvää yötä.
Ostakaa lehti! Lukekaa kaikki!
"Ehdokas Kane löydetty lemmenpesästä 'laulajan' kanssa."
- Ostatteko lehden? - Ei kiitos.
Enemmistö on häntä vastaan. Eikä kirkkokunnista ole vielä tietoa.
Pelkäänpä, ettei meillä ole vaihtoehtoja.
Tämä?
Charles Foster Kane kukistettu. Vaalipetos!
Se.
Hyvää yötä taas.
- Voinko tehdä jotakin? - Ei kiitos, herra Bernstein.
Teidän on parasta mennä kotiin nukkumaan.
Teidän myös.
Hyvää yötä, herra Kane.
- Terve, Jedediah. - Olen humalassa.
Jos olet humalassa, -
koska haluat puhua -
neiti Alexanderista, älä vaivaudu.
Minua ei kiinnosta.
Olen ollut uudistusta vastaan, siitäkö se johtuu?
Hyvä on.
Jos ihmiset haluavat tätä, niin saamansa pitää.
On selvää, että ihmiset valitsevat minun sijastani Jim Gettysin.
Puhut ihmisistä kuin omistaisit heidät.
Kuin he kuuluisivat sinulle.
Niin kauan kuin muistan, olet puhunut, kuinka ihmiset ansaitsevat oikeutensa.
Aivan kuin antaisit heille vapauden lahjan -
palkintona antamistaan palveluista.
- Jed. - Muistatko työläiset?
Juon itsenikin humalaan, Jedediah. Jos se nyt mitään auttaa.
Ei se mitään auta. Sitä paitsi et ikinä ole humalassa.
Tapasit kirjoittaa paljon työläisistä.
- Mene kotiisi. - Työläisistä on muodostumassa -
järjestynyt rintama.
Et pidä siitä yhtään, kun tajuat työntekijöidesi haluavan -
jotakin koska se on heille oikeutettua. Eivät he halua sitä lahjana.
Kun nämä vähäosaiset keräävät joukkonsa, -
seuraa jotakin suurempaa kuin sinun oikeutesi. Enkä tiedä, mitä teet asialle.
Luultavasti purjehdit autiolle saarelle ja hallitset apinoita.
Turha huolehtia siitä. Luultavasti siellä on muutama työläisapina, -
jotka huomauttavat aina, kun teen jotakin väärin.
Et välttämättä ole aina yhtä onnekas.
- Et ole kovin humalassa. - Humalassa? Mitä sinä siitä välität?
Välität vain itsestäsi.
Uskottelet ihmisille rakastavasi heitä niin paljon, -
että heidän pitäisi rakastaa sinua. Sinun ehdoillasi tietysti.
Kuin rakkaus olisi peli, joka pelataan sinun tavallasi ja sinun säännöilläsi.
- Haluan töihin Chicagon lehteen. - Mitä?
Sanoit, että haluat jonkun kirjoittamaan dramaattisia arvotseluita.
Siis arvosteluita. Olen humalassa.
Haluan Chicagoon.
Sinua tarvitaan täällä.
- Sitten en voi muuta kuin... - Selvä, pääset Chicagoon.
Kiitos.
Kai minun on parasta yrittää humaltua sittenkin.
Varoitan sinua, Jedediah. Et pidä Chicagosta.
Järveltä tuulee eikä ravintoloista varmasti saa hyvää hummeria.
Käykö ensi viikon lauantai?
- Milloin vain haluat. - Kiitos.
Malja rakkaudelle minun ehdoillani. Ne ovat ainoat ihmisen tuntemat ehdot:
hänen omansa.
Kane nai "laulajan".
Herra Kane, olen Inquirerista.
- Mitä haluatte tietää, nuori mies? - Onko poliittinen uranne ohi?
Ohi? Päinvastoin.
- Meistä tulee suuria oopperatähtiä. - Aiotteko laulaa Metropolitanissa?
- Todellakin. - Jos niin ei käy, Charlie lupasi -
- rakentaa minulle oopperatalon. - Se ei ole tarpeen.
Kane rakentaa oopperatalon.
Kaikki paikoilleen! Kaikki lavalle!
Herra Leland kirjoittaa dramaattisesta näkökulmasta?
- Ja me olemme hoitaneet uutisoinnin. - Ja seurapiiriosaston.
Entä musiikkiarvio?
Se on jo valmiina. Herra Mowan kirjoitti hienon arvostelun.
- Innostuneen? - Kyllä.
Hei, herra Kane. Tämäpä yllätys.
- Meillä on kaksi palstaa kuva. - Onko musiikkiarvio etusivulla?
Yksi arvio kuitenkin puuttuu vielä. Dramaattinen.
Dramaattinen arvio?
- Herra Lelandhan kirjoittaa sen? - Kyllä, odotamme sitä.
- Missä hän on? - Tuolla, herra Kane.
Herra Kane.
Herra Leland ja herra Kane -
eivät ole puhuneet vuosiin.
- Ettehän kuvittele... - Ei ole mitään kuviteltavaa.
Suokaa anteeksi.
Sulkekaa ovi.
Hän ei ole ryypiskellyt ennen.
- Koskaan. Olisimme kuulleet siitä. - Mitä tuossa lukee?
Hänen kirjoittamassaan arvostelussa.
"Neiti Susan Alexander, kaunis, mutta auttamattoman lahjaton amatööri, -
avasi eilisiltana Chicagon uuden oopperatalon teoksella..."
En vieläkään osaa lausua tuota nimeä.
"Hänen laulajantaidoissaan ei sinänsä ole mitään vikaa.
Hänen näyttelemistään on täysin mahdotonta..."
Jatkakaa.
Siinä kaikki.
"Hänen näyttelemistään on täysin mahdotonta kommentoida muuten -
kuin tämän arvostelijan mielestä se edustaa uutta pohjanoteerausta."
- Tämän arvostelijan mielestä. - En nähnyt sitä.
Se ei ole tässä, herra Bernstein, minä sanelin sen.
- Herra Kane, minä... - Tuokaa minulle kirjoituskone.
Aion viimeistellä herra Lelandin arvion.
Päivää, Bernstein.
- Päivää. - Päivää, herra Leland.
Missä arvioni on Bernstein? Minun täytyy viimeistellä arvioni.
- Herra Kane tekee sen puolestanne. - Charlie?
Onko Charlie täällä?
Hän varmasti korjaa sitä.
Tiesin, etten saisi sitä läpi.
Herra Kane viimeistelee arvionne juuri kuten aloititte sen.
Hän kirjoittaa huonon arvion juuri niin kuin halusitte.
Ehkä se on sinulle opiksi.
Päivää, Jedediah.
Päivää, Charlie. En tiennyt, että olemme puheväleissä.
Toki olemme, Jedediah.
Sinut on erotettu.
Kaikki tietävät tuon tarinan, herra Leland, mutta miksi hän teki sen?
- Miten voi kirjoittaa arvion... - Ette vain tunne Charlieta.
Hän ajatteli, että viimeistelemällä arvion hän näyttäisi olevansa rehellinen.
Hän oli aina todistelemassa jotain. Se koko Susien oopperalaulajan urakin.
Hän yritti todistaa jotain.
Tiedättekö, mikä oli uutisotsikko vaaleja edeltävänä päivänä?
"Ehdokas Kane löydetty lemmenpesästä 'laulajan' kanssa."
Hän aikoi ottaa lainausmerkit pois laulajasta. Hoitaja!
Viisi vuotta sitten hän kirjoitti sieltä paikasta etelässä.
Mikä sen nimi olikaan, Shangri-la? El Dorado?
Sloppy Joe's? Mikä se oli?
No niin, Xanadu. Tiesin sen koko ajan.
Tajusitte sen, eikö niin? Taidankin olla huono valehtelija.
En koskaan edes vastannut hänen kirjeeseensä. Ehkä olisi pitänyt.
Hän oli varmaan aika yksinäinen siellä palatsissa kaikki ne vuodet.
Hän ei ollut saanut sitä valmiiksi Susien lähtiessä. Se ei koskaan valmistunut.
Hän ei koskaan saanut mitään valmiiksi, paitsi arvioni.
- Tietysti hän rakensi paikan Susielle. - Sen täytyi olla rakkautta.
Enpä tiedä. Hän oli pettynyt maailmaan, joten hän rakensi omansa, -
totaalisen monarkian. Olihan se jotain suurempaa kuin oopperatalo.
Hoitaja! Olen tulossa.
- Yhden asian voitte tehdä minulle. - Tietysti.
Pistäytykää sikarikaupassa ja tuokaa minulle pari hyvää sikaria.
- Mielelläni. - Kiitos.
Yksi riittää. Kun olin nuori, oli sellainen käsitys, että hoitajat ovat kauniita.
Se ei ollut sen enempää totta silloin kuin nykyään.
- Otan kädestänne. - Selvä.
- Älkää unohtako niitä sikareita. - En unohda.
Käärikää ne hammastahnan näköiseksi, tai ne viedään tarkastuksessa.
Se nuori lääkäri, josta kerroin teille...
Hänellä on ajatus. Hän haluaa pitää minut hengissä.
Puhuisitte jotakin. Mitä tahansa tulee mieleenne -
teistä itsestänne tai herra Kanesta.
Ette halua kuulla, mitä minulla on mielessä itsestäni ja Charlie Kanesta.
Ehkä minun ei olisi pitänyt laulaa Charlielle, kun tapasimme ensi kertaa.
Mutta lauloin todella paljon sen jälkeen.
Lauloin opettajille sadan dollarin tuntimaksulla.
- Opettajille maksettiin, ei minulle. - Mitä te saitte?
En saanut muuta kuin musiikkitunteja. Siinä se olikin.
- Hänhän meni naimisiin kanssanne? - Hän ei maininnut naimisiinmenoa, -
ennen kuin se oli ohi ja meistä kirjoitettiin lehdissä -
ja hän hävisi vaalit, ja se Nortonin nainen erosi hänestä.
Hän oli todella kiinnostunut äänestäni. Miksi hän rakensi sen oopperatalon?
En minä sitä halunnut, en halunnut mitään. Se oli hänen ideansa.
Kaikki oli hänen ideaansa -
paitsi se, että jätin hänet.
Älkää unohtako.
Älkää hermostuko. Pyydän, aloitetaan alusta.
Katsokaa minua, rakas rouva Kane.
Aäni ulos kurkusta.
Asettakaa äänensävyt kohdalleen.
Olette nuotin vieressä!
Jotkut ihmiset osaava laulaa, toiset eivät.
Mahdotonta.
Tehtävänne ei ole antaa arvioita rouva Kanen taidoista.
Tehtävänne on harjoittaa hänen ääntään, signor Matiste. Ei muuta.
- Jatkakaa tuntia. - Mutta herra Kane.
Minulle nauretaan musiikkimaailmassa. Ihmiset ajattelevat...
Olette huolestunut siitä, mitä muut ajattelevat?
Ehkä voin valaista teitä hieman. Minä määrään, mitä ihmiset ajattelevat.
Esimerkiksi lehdet. Johdan useita uutislehtiä täältä San Franciscoon.
Kaikki on hyvin, kulta. Signor Matiste kuuntelee järjen ääntä.
- Kuinka voin vakuuttaa teidät... - Ette voikaan.
Ei hätää, kulta. Jatka vain.
Tiesin, että näkisitte sen minun kantiltani.
Ei, ei, ei!
Älä sano häntä ystäväksesi! Ystävä ei kirjoita tällaista arvostelua!
Kaikilta näiltä muilta lehdiltä osasin odottaa tuota.
Mutta se, että Inquirer kirjoittaa tällaistä. Lyttää debyyttini. Sisään!
- Minä avaan. - Ystävä! Ei ystävä minun mielestäni, -
mutta en ole yläluokkaa, kuten sinä. Enkä käynyt huippukouluja.
- Tuo riittää, Susan. - Herra Lelandilta.
Hän vaati, että toimitan tämän henkilökohtaisesti.
Onko se häneltä?
Charlie! Sinun pitäisi tutkituttaa pääsi!
Lähetät hänelle erottamiskirjeen ja sen mukana 25 000 dollarin shekin.
Minkälainen erottaminen se on olevinaan?
Etkö lähettänytkin hänelle 25 000 dollarin shekin?
Kyllä.
Lähetin hänelle 25 000 dollarin shekin.
Mikä se on?
- Periaatejulistus. - Mikä?
Mikä se on?
- Muinaismuisto. - Sinä se olet niin hauska.
Kerronpa sinulle jutun, joka ei ole niin hauska: minun laulamiseni.
Se on ohi. En alun alkaenkaan halunnut laulaa.
Sinä jatkat laulamista, Susan. En aio saattaa itseäni naurunalaiseksi.
Et aio saattaa itseäsi naurunalaiseksi!
Entäs minä? Minä se joudun laulamaan.
Minä ne haukut saan! Mikset jätä minua rauhaan?
Minulla on syyni, Susan! Sinä et tunnu ymmärtävän niitä.
En kerro niitä sinulle uudestaan.
Sinä jatkat laulamista.
Hakekaa tohtori Corey.
Susan.
Hän on täysin kunnossa muutamassa päivässä, herra Kane.
En voi kuvitella, miten rouva Kane teki niin typerän virheen.
Tohtori Wagnerin antama rauhoittava lääke oli suuremmassa pullossa.
Uuteen oopperaan valmistautuminen oli kai innostanut ja hämmentänyt häntä.
Niin se varmaankin oli.
Voin kai jäädä tänne hänen luokseen?
Tietenkin. Haluaisin hoitajankin jäävän tänne.
Hyvää yötä, herra Kane.
Charlie?
En saanut sinua ymmärtämään, mitä tunsin, Charlie.
En vain voinut jatkaa laulamista enää.
Et tiedä, miltä tuntuu, kun tietää ihmisten...
Että yleisö ei halua sinua.
Silloin pitää taistella.
Hyvä on...
Sinun ei tarvitse taistella enää.
Se on heidän menetyksensä.
Mitä sinä teet?
Palapelejä?
- Charlie, mitä kello on? - Puoli kaksitoista.
New Yorkissa?
Kysyin, paljonko kello on New Yorkissa.
- Puoli kaksitoista. - Yöllä?
- Bulldog meni juuri painoon. - Hurraa Bulldogille.
Puoli kaksitoista. Show on juuri alkamassa.
Ihmiset menevät yökerhoihin ja ravintoloihin.
Me olemme tietysti poikkeus, koska asumme palatsissa.
Sinä aina sanoit haluavasi asua palatsissa.
Täällähän saattaa tulla hulluksi.
Ei ketään, jolle puhua tai jonka kanssa pitää hauskaa.
20 000 hehtaaria pelkkää maisemaa ja patsaita. Olen yksinäinen.
Viimeksi eilen meillä oli vieraana 50 ystävääsi.
Jos menet katsomaan länsisiivestä -
löydät luultavasti tusinan verran heitä vielä yöpymässä.
Sinä vitsailet kaikesta.
Charlie, haluan mennä New Yorkiin. Olen väsynyt olemaan emäntä.
Haluan pitää hauskaa. Ole kiltti, Charlie.
Charlie, ole kiltti.
Kotimme on täällä, Susan.
Ei minua kiinnosta New York.
Mitä sinä teet?
Yhtä asiaa en koskaan ymmärrä:
Mistä tiedät, ettet ole jo tehnyt niitä?
Tässä on paljon enemmän järkeä kuin patsaiden keräilyssä.
Saatat olla oikeassa. Joskus mietin, -
että se tulee tavaksi.
Ei se ole tapa. Teen sitä, koska pidän siitä.
Ajattelin, että voisimme pitää huomenna piknikin.
Voisimme pitää piknikin. Kutsuisimme kaikki viettämään iltaa Evergladesiin.
Tarkoitat, että tilataan kaikki, ja laitetaan heidät nukkumaan teltoissa.
Kuka haluaa nukkua teltassa, kun heillä on omat asunnot, -
joissa on kylpyhuone ja tuttu ympäristö?
Ajattelin, että voisimme pitää huomenna piknikin.
Et koskaan anna minulle mitään, josta todella välittäisin.
Annat kyllä minulle tavaroita, mutta se ei tarkoita sinulle mitään.
Olet teltassa, kulta, et ole kotona.
Kuulen oikein hyvin, jos puhut tavallisella äänellä.
Mikä ero on antaa minulle kaulakoru tai jollekulle 100 000 dollaria -
patsaasta, jonka laitat varastoon etkä koskaan vilkaisekaan?
Se on vain rahaa. Se ei merkitse mitään.
Et koskaan anna minulle mitään, josta sinä välität.
- Haluan sinun lopettavan tämän. - En lopeta!
Et ole koskaan antanut mitään! Yritit ostaa minut antamaan sinulle jotain.
Mitä teenkin, teen sen, koska rakastan sinua.
Et sinä rakasta minua. Haluat minun rakastavan sinua.
"Olen Charles Foster Kane."
"Mitä tahansa haluatkin, kerro vain ja se on sinun."
"Mutta sinun täytyy rakastaa minua."
Älä sano olevasi pahoillasi.
En ole pahoillani.
Herra Kane? Rouva Kane haluaisi nähdä teidät.
Marie on pakannut hänen tavaroitaan aamusta lähtien.
Kerro Arnoldille, että olen valmis, Marie. Hän voi tuoda laukut.
Kyllä, rouva.
Oletko seonnut täysin?
Pitäisihän sinun tietää, että vieraamme saavat tietää tästä.
- Pakkasit laukkusi ja kutsuit auton... - Ja jätin sinut?
Tietysti he saavat tietää.
Sanon hyvästini vain sinulle.
En kuitenkaan ajatellut, etteivät ihmiset saisi tietää.
En anna sinun lähteä.
Hyvästi, Charlie.
Susan.
Ole kiltti, älä mene.
Ole kiltti, Susan.
Tästä lähtien asiat ovat kuten haluat niiden olevan.
Ei kuten luulen sinun haluavan, vaan -
kuten haluat.
Et saa mennä.
Et voi tehdä tätä minulle.
Ymmärrän.
Sinähän tässä uhri olet.
En minä. Tämä ei merkitse minulle mitään.
Vai en voi tehdä tätä sinulle?
Kyllä voin.
Jos ette ole sattunut kuulemaan, menetin rahani, ja sitä oli paljon.
Viimeiset kymmenen vuotta ovat olleet vaikeita monille.
Eivät minulle. Menetin vain rahani.
- Menettekö Xanaduun? - Maanantaina muiden poikien kanssa.
Herra Rawlston haluaa, että koko paikka valokuvataan.
- Teemme valokuvalehteä. - Tiedän.
Jos olette fiksuja, otatte yhteyttä Raymondiin. Hän on hovimestari.
Kuulette häneltä paljon. Hän tietää, mihin kaikki luurangot ovat haudattu.
Olen pahoillani herra Kanen puolesta.
Luuletteko, etten minä ole?
Kappas. On jo aamu.
Tulkaa kertomaan elämäntarinanne joskus.
Ruusunnuppu?
Kerron teille ruusunnupusta.
Kuinka arvokas se on teille? Tuhat dollaria?
Kerron teille, herra Thompson.
- Tiesittekö, että hän käyttäytyi joskus oudosti? - En tiennyt.
Hän teki joskus hulluja asioita.
Olen työskennellyt hänelle 11 vuotta -
tämän paikan johdossa, joten luulisi minun tietävän.
Ruusunnuppu. Kuten sanoin, vanhus käyttäytyi joskus oudosti, -
- mutta osasin käsitellä häntä. - Tarvitsiko hän paljonkin apua?
Kyllä, mutta osasin käsitellä häntä. Kuten hänen vaimonsa jättäessä hänet.
Ruusunnuppu.
Ymmärrän.
Siinäkö kaikki, mitä tiedätte ruusunnupusta?
Kuulin hänen sanovan sen toisenkin kerran. Hän vain sanoi -
"ruusunnuppu." Sitten hän pudotti lasipallon, joka hajosi.
Sen jälkeen hän ei sanonut mitään, ja tiesin hänen kuolleen.
Hän sanoi monia merkityksettömiä asioita.
Taidatte olla tunteellinen kaveri?
- Kyllä ja en. - Tuo ei ole tuhannen dollarin arvoista.
- Voitte kysyä lisää kysymyksiä. - Lähdemme tänään -
- heti, kun olemme ottaneet valokuvat. - Olkaa niin kauan kuin haluatte.
Juna pysähtyy risteysasemalla, mutta se ei odota kauaa.
He odottivat koko päivän, jos herra Kane käski.
Meidän on parasta mennä.
- Voimmeko tulla alas? - Kyllä, vauhtia. Me lähdemme.
Kuinka arvokkaan luulette tämän kaiken olevan, herra Thompson?
Miljoonien.
- Jos kukaan nyt haluaa sitä. - Ainakin hän toi kaiken Amerikkaan.
- Mikä tuo on? Venusko taas? - 25 000 dollaria.
- Paljon rahaa rouvasta ilman päätä. - Loppuiko pankeilta onni?
- Kyllä ne selviävät. - Hän ei heittänyt koskaan mitään pois.
"Tervetuloa kotiin, herra Kane. Toivottavat 467 Inquirerin työntekijää."
"Liesi Mary Kane asunnosta Coloradosta. Arvo kaksi dollaria."
- Taidetta tai romua, sillä ei väliä. - Hän totisesti piti keräilemisestä.
- Mitä vain ja kaikkea. - Tyypillinen varis, eikö niin?
- Katsokaa, palapeli. - Niitä on paljon.
Hallin päässä on Burmalainen temppeli ja kolme espanjalaista kattoa.
Tuolla on skotlantilaisen linnan osa, joka olisi avattava paketistaan.
Mietin vain, mitä nämä kaikki palatsit, maalaukset, lelut ja kaikki tavarat -
tarkoittavat?
- Charles Foster Kanea? - Tai ruusunnuppua.
- Miten olisi, Jerry? - Mikä on ruusunnuppu?
- Hänen viimeiset sanansa. - Saitteko selville, mitä se tarkoittaa?
- En saanut. - Mitä saitte hänestä selville?
En paljoakaan.
Olisi parasta aloittaa.
Mitä olette tehnyt kaiken tämän ajan?
- Kasannut palapeliä. - Jos olisitte saanut selville -
ruusunnupun merkityksen, se olisi selittänyt kaiken.
Enpä usko. Ei.
Herra Kane sai kaiken haluamansa, ja sitten menetti sen.
Ehkä ruusunnuppu oli jotain, mitä hän ei saanut tai kadotti.
Se ei olisi selittänyt mitään.
En usko, että mikään sana voi selittää ihmisen elämää.
Ruusunnuppu on varmasti vain palapelin palanen.
Puuttuva palanen.
Tulkaahan, kaikki.
Myöhästymme junasta.
Heitä se romu sinne.
RUUSUNNUPPU
PÄÄSY KIELLETTY
Useimmat Citizen Kanen näyttelijöistä ovat uusia elokuva-alalla.
Mercury Theatre on ylpeä saadessaan esitellä heidät.